Laatuseloste: tulonjakotilasto
- 1. Tilastotietojen relevanssi
- 2. Tilastotutkimuksen menetelmäkuvaus
- 3. Tietojen oikeellisuus ja tarkkuus
- 4. Julkaistujen tietojen ajantasaisuus ja oikea-aikaisuus
- 5. Tietojen saatavuus ja läpinäkyvyys
- 6. Tilastojen vertailukelpoisuus
- 7. Selkeys ja eheys/yhtenäisyys
1. Tilastotietojen relevanssi
Tulonjakotilasto on vuosittain laadittava otospohjainen tilasto, joka kuvaa kotitalouksien ja ammatissa toimivien henkilöiden tulojen määrää ja muutosta, tulojen rakennetta sekä niiden jakautumista Suomessa. Kotitalouksien tulokehitystä seurataan pitkinä aikasarjoina. Tulonjakotilaston aikasarjatiedot muodostetaan takautuvasti vertailukelpoisiksi vuosittain. Ensimmäinen varsinainen tulonjakotilasto laadittiin vuonna 1977.
Tulonjakotilaston tietosisältö perustuu kansainvälisiin tulonjakotilaston suosituksiin 1) . Tietoina ovat kotitalouksien bruttotulot eli palkka-, yrittäjä- ja omaisuustulot ja saadut tulonsiirrot, sekä maksetut tulonsiirrot. Näiden tulokomponenttien perusteella muodostuu käytettävissä olevat rahatulot, joka on ollut tulonjakotilaston ensisijainen tulokäsite vuodesta 2011 alkaen. Tieto vastaa EU:n tulo- ja elinolotilastossa (EU-SILC) käytettävää tulokäsitettä (ks. 6. Tilastotietojen vertailukelpoisuus).
Tilastokeskus julkaisee tulonjakotilastossa tietoja kotitalouksien toimeentulosta, tuloeroista ja pienituloisuudesta väestöryhmittäin internet-sivuillaan. Tietoja tilastoidaan muun muassa kotitalouksien tulotason, sosioekonomisen aseman, elinvaiheen ja asuinalueen mukaan.
Tulonjakotilastossa on myös tietoa veloista, asumisesta, asumismenoista, päivähoitomaksuista, muista kotitalouksien toimeentuloon vaikuttavista tekijöistä ja toimeentulon riittävyydestä. Tilastokeskus ja Euroopan yhteisön tilastovirasto EUROSTAT julkaisevat tietoja eri yhteyksissä säännöllisesti verkkosivuillaan.
Tulonjakotilastossa perusaineistosta laaditaan vuosittain palveluaineisto, jota luovutetaan tutkimustarkoituksiin. Tulonjaon palveluaineistoa käytetään julkishallinnossa, yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa tulonjaon ja sosiaaliturvaetuuksien tutkimukseen ja kehittämiseen. Palveluaineiston tutkimuskäytön erityisenä muotona on mikrosimulointi. Tulonjakotilaston palveluaineiston lisäksi sen perusaineistosta laaditaan erillisestä pyynnöstä erityisselvityksiä ja toimeksiantoja.
Tulonjakotilaston aineisto on yleisesti käytetty tutkimusaineisto kansainvälisessä vertailevassa tutkimuksessa. Tulonjakotilaston tietojen keruun yhteydessä kerätään tietoja Eurostatin EU:n tulo- ja elinolotilastoa EU-SILCiä varten (EU:n parlamentin ja neuvoston asetus 1177/2003). Tämän aineiston tutkimuskäyttö on Eurostatin kautta vilkasta. Tulonjakotilaston aineistoa toimitetaan määrävuosin Luxemburg Income Study'n (LIS) kansainväliseen tietokantaan, joka on maailmanlaajuisessa tutkimuskäytössä. Aineistoa toimitetaan säännöllisesti myös OECD:lle ja kansainväliseen EUROMOD -mikrosimulointitutkimukseen.
2. Tilastotutkimuksen menetelmäkuvaus
Tilasto perustuu vuosittain kerättävään otosaineistoon. Perustiedot kerätään yhdistämällä kotitalouksilta haastattelemalla kerättyjä tietoja ja rekisteritietoja. Pääosa kotitalouksien luokittelutiedoista sekä ne tulotiedot, joita ei ole saatu rekistereistä, on kerätty haastattelemalla.
HaastattelutHaastatteluista vastaa Tilastokeskuksen haastatteluorganisaatio. Haastattelut tehdään tietokoneavusteisesti Blaise-lomakeohjelmiston avulla valtaosin puhelinhaastatteluina. Kielenä käytetään haastateltavan valinnan mukaan joko suomea tai ruotsia. Haastattelun keskimääräinen kesto oli noin 30 minuuttia vuoden 2012 tutkimuksessa.
RekisteritSuuri osa tutkimuksen tiedoista saadaan hallinnollisista rekistereistä ja tilastorekistereistä. Tulonjakotilaston rekisterilähteitä ovat:
-
Väestörekisterikeskuksen väestötietojärjestelmä ja Tilastokeskuksen Suomen väestöä koskeva tietokanta
-
Verohallituksen verotietokanta
-
Kansaneläkelaitoksen eläkevakuutus-, sairausvakuutuskorvaus- ja kuntoutusrekisteri, elatustukirekisteri, opintotukirekisteri sekä asumistukirekisteri
-
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen toimeentulotukirekisteri
-
Eläketurvakeskuksen eläketapahtumarekisteri
-
Tilastokeskuksen tutkintorekisteri
-
Valtiokonttorin sotilasvammakorvausjärjestelmän tietokanta
-
Koulutusrahaston tiedostot
-
Maa- ja metsätalousministeriön tietopalvelukeskuksen maatilarekisteri
-
Tilastokeskuksen yritysrekisteri
Tilaston kohdeperusjoukon muodostavat Suomessa Tilastovuoden lopussa (31.12.2012) vakinaisesti asuvat yksityiskotitaloudet eli ns. kotitalousväestö. Tutkimuksen ulkopuolelle jäävät
-
osoitteettomat
-
laitosväestö (esimerkiksi pitkäaikaisesti vanhainkodeissa, hoitolaitoksissa, vankiloissa tai sairaaloissa asuvat)
-
pysyvästi ulkomailla asuvat, ja myös yli vuoden tilapäisesti ulkomailla oleskelevat, jos heidän Suomessa asuva kotitaloutensa katsoo, että henkilö ei viitevuonna kuulunut kyseiseen kotitalouteen
-
turvapaikanhakijat ja tilapäisesti Suomessa asuvat.
Varusmiehet luetaan tilaston perusjoukkoon kuuluviksi. Kuhunkin kotitalouteen kuuluvat henkilöt määritellään haastattelun perusteella tilastovuoden lopun tilanteen mukaan.
Otanta-asetelmaTulonjakotilasto perustuu kiertävään paneeliotokseen. Kotitalous osallistuu tutkimukseen neljänä peräkkäisenä vuotena, eli tilastovuoden aineisto koostuu 1.–4. tutkimuskertaa otoksessa mukana olevista kotitalouksista (taulukko 2). Vuoteen 2008 saakka tulonjakotilaston otos sisälsi kaksi paneelia, eli ensimmäistä ja toista tutkimuskertaa mukana olevat kotitaloudet. Siirryttäessä kahdesta neljään tutkimuskertaan pienennettiin lähtöotosta siten, että ensimmäiselle tutkimuskerralle on valittu vuoden 2009 tilastosta alkaen 5 000 kotitaloutta aikaisemman 7 500:n sijaan.
Tulonjakotilaston otanta-asetelmana on kaksivaiheinen ositettu
otanta. Ensimmäisessä vaiheessa muodostetaan ns. master-otos
poimimalla systemaattisella otannalla 50 000 16 vuotta täyttänyttä
kohdehenkilöä Tilastokeskuksen väestöä koskevasta tietokannasta
2) . Otokseen poimittujen kohdehenkilöiden asuntokunnat
muodostetaan yhdistämällä kohdehenkilön kanssa samassa asunnossa
vakituisesti asuvat henkilöt kotipaikkatunnuksen avulla. Toisessa
vaiheessa master-otoksesta poimitaan ositteittain varsinainen
tulonjakotilaston otos, 5 000 asuntokuntakotitaloutta vuonna 2012.
Ositteet muodostetaan tilastovuotta edeltävän vuoden verotietojen
perusteella. Ositteiden muodostamisessa käytetään tietoja
asuntokunta-
kotitalouden valtionveronalaisista tuloista ja kotitalouden
jäsenten sosioekonomisista ryhmistä 3) . Verorekisterin
tietojen perusteella muodostetut sosioekonomiset ryhmät ovat
palkansaajat, maatalousyrittäjät, muut yrittäjät, eläkeläiset ja
muut. Ositekohtaisten otoskokojen määrittelyssä eli otoksen
kiintiöinnissä on otettu huomioon tulonjakotutkimuksen
erityistarpeet. Yrittäjillä ja suurituloisilla on muita suurempi
todennäköisyys sisältyä otokseen. Otoksen kiintiöintiä muutettiin
vuodesta 2007 alkaen kasvattamalla pienituloisten ja eläkeläisten
lukumäärää. Muutoksen taustalla oli tarve tehostaa
pienituloisuusindikaattorien, esimerkiksi pienituloisuusasteen,
estimointia. Kotitalouden todennäköisyys sisältyä otokseen riippuu
osituskriteerien ohella 16 vuotta täyttäneiden jäsenten
lukumäärästä.
Tulonjakotilaston siirryttyä neljän paneelin kiertävään otokseen vuonna 2009 on 2.–4. tutkimuskerralle poimittu 16-vuotiaiden kohdehenkilöiden lisäotokset vuosittain. Vuonna 2009 poimittiin lisäksi poikkeuksellisesti 17-vuotiaiden kohdehenkilöiden lisäotokset tutkimuksen 3.–4. tutkimuskerralle ja 18-vuotiaiden kohdehenkilöiden lisäotos 4. tutkimuskerralle. Tutkimuskerrasta riippuen lisäotokseen poimitut kohdehenkilöt osallistuvat tutkimukseen 1–3 tutkimuskertaa. Lisäotoksilla varmistetaan tilaston edustavuus kotitalousväestön ikäjakauman suhteen.
PainokertoimetHyväksytysti osallistuneet kotitaloudet ja henkilöt saavat painokertoimen, jolla niiden tiedot korotetaan edustamaan perusjoukon tietoja. Kotitalouksille muodostetaan aluksi asetelmapainot käyttäen hyväksi kotitalouden sisältymistodennäköisyyttä. Tämän jälkeen hyväksytyn otoksen asetelmapainoille tehdään vastauskatokorjaus kertomalla ne ositteittain hyväksytysti vastanneiden kotitalouksien osuuden käänteisluvulla. Nämä otostason tietojen perusteella vastauskatokorjatut painot kalibroidaan CALMAR-makrolla vastaamaan perusjoukon keskeisiä tunnettuja jakaumia. Menettelyllä pyritään pienentämään kadon valikoivuuden aiheuttamaa harhaa ja tuottamaan mahdollisimman tarkkoja estimaatteja tärkeimmille tulomuuttujille. Vuoden 2012 aineiston painojen kalibroinnissa käytettiin seuraavia tietoja:
-
alue (maakuntajako, jossa Helsinki ja muu pääkaupunkiseutu erikseen; tilastollinen kuntaryhmitys)
-
asuntokunnan koko
-
jäsenten ikä- ja sukupuoliryhmät
-
keskeisten tuloerien kokonaissummat: palkka-, yrittäjä- ja omaisuustulot, työttömyyspäivärahat (peruspäiväraha ja työmarkkinatuki, ansiosidonnainen osuus), eläkkeet, asunto- ja opintolainojen korot; tulonsaajien lukumäärät (ansiosidonnainen työttömyyspäiväraha, palkkatulot, eläketulot).
3. Tietojen oikeellisuus ja tarkkuus
Taulukossa 1 on esitetty tietoja vuoden 2012 tulonjakotilaston ensimmäisen tutkimuskerran otoksesta ja kadosta ositteittain. Ositteessa oleva numero kuvaa tuloluokkaa, esimerkiksi palkansaajat on jaettu valtionveronalaisten tulojen mukaan neljään luokkaan (1=pienituloisin, 4=suurituloisin luokka).
Taulukko 1. Vuoden 2012 tulonjakotilaston I tutkimuskerran otoksen jakautuminen ositteittain
Masterotoksen koko | Brutto-otos | Poimintasuhde, % | Hyväksyttyjä kotitalouksia | Kato | Ylipeitto | |
Palkansaajat 1 | 10 683 | 821 | 7,7 | 487 | 326 | 8 |
Palkansaajat 2 | 8 560 | 652 | 7,6 | 463 | 188 | 1 |
Palkansaajat 3 | 7 398 | 568 | 7,7 | 399 | 163 | 6 |
Palkansaajat 4 | 3 572 | 501 | 14,0 | 361 | 134 | 6 |
Yrittäjät 1 | 1 746 | 400 | 22,9 | 255 | 142 | 3 |
Yrittäjät 2 | 869 | 300 | 34,5 | 208 | 90 | 2 |
Maanviljelijät 1 | 814 | 200 | 24,6 | 151 | 43 | 6 |
Maanviljelijät 2 | 641 | 182 | 28,4 | 151 | 29 | 2 |
Eläkeläiset 1 | 6 869 | 500 | 7,3 | 316 | 138 | 46 |
Eläkeläiset 2 | 5 241 | 400 | 7,6 | 287 | 99 | 14 |
Muut 1 | 2 219 | 298 | 13,4 | 152 | 142 | 4 |
Muut 2 | 292 | 132 | 45,2 | 85 | 45 | 2 |
Ei verotietuetta | 240 | 46 | 19,2 | 12 | 30 | 4 |
Yhteensä | 49 144 | 5 000 | 10,2 | 3 327 | 1 569 | 104 |
Koko otoksen koosta, vastanneista, kadosta ja ylipeitosta on esitetty tietoja taulukossa 2. Vuonna 2012 otoskoko oli yhteensä 14 106 kotitaloutta, joista osa paljastui haastateltaessa kohdeperusjoukkoon kuulumattomiksi. Tällaisia ylipeittotapauksia ovat esimerkiksi kotitaloudet, joiden kohdehenkilö on muuttanut pysyvästi ulkomaille tai laitokseen tai kuollut. Ylipeiton poistamisen jälkeen netto-otokseen jäi 13 893 taloutta.
Ensimmäisen tutkimusvuoden ja tutkimuskerran lähtöotoksen koko eroaa paneelien välillä. Tämän seurauksena 1.–3. kertaa tutkimukseen osallistuvien otoskoko on selvästi suurempi kuin aiemmin tutkimuksessa aloittaneessa 4. paneelissa, jossa lähtöotoksen koko oli pienempi kuin myöhemmissä paneeleissa.
Ensimmäistä kertaa tutkimukseen osallistuvilla vastauskato oli 32,0 prosenttia. Toista kertaa tutkimukseen osallistuvien kotitalouksien vastauskato oli 13,7 prosenttia, kolmatta kertaa osallistuvien 10,7 prosenttia ja neljättä kertaa osallistuvien 6,8 prosenttia. Toista tai useampaa kertaa tutkimuksessa mukana olevien kotitalouksien vastauskadot on taulukossa laskettu ehdolla, että kotitalous on osallistunut tutkimukseen aikaisempina vuosina. Kadoksi jääneet kotitaloudet eivät ole mukana tutkimuksen seuraavilla haastattelukerroilla. Koko otoksessa (kaikki tutkimuskerrat) nettokato oli 18,2 prosenttia vuonna 2012. Osuus oli 2 prosenttiyksikköä pienempi kuin edellisvuonna. Vuoden 2012 tulonjakotilaston aineistoon hyväksyttyjen kotitalouksien lukumäärä oli yhteensä 11 370 kotitaloutta. Näissä kotitalouksissa oli kaikkiaan 27 910 henkilöä.
Taulukko 2. Tulonjakotilaston 2012 otoskoko ja vastauskato
Koko otos | Tutkimuskerta | ||||
1 | 2 | 3 | 4 | ||
Brutto-otos | 14 106 | 5 000 | 3 305 | 3 071 | 2 730 |
Ylipeitto | 213 | 104 | 45 | 42 | 22 |
Netto-otos | 13 893 | 4 896 | 3 260 | 3 029 | 2 708 |
Kato | 2 523 | 1 569 | 445 | 324 | 185 |
Kieltäytyneitä | 1 661 | 1 009 | 308 | 229 | 115 |
Ei tavoitettu | 613 | 415 | 84 | 64 | 50 |
Muu syy | 249 | 145 | 53 | 31 | 20 |
Hyväksyttyjä | 11 370 | 3 327 | 2 815 | 2 705 | 2 523 |
Taulukossa 3 on tarkasteltu vastauskadon jakautumista ositteittain tutkimuksen ensimmäisellä tutkimuskerralla vuosina 2003–2012. Vastauskatoprosentit on laskettu painottamattomista luvuista otostasolla. Vuodesta 2011 vuoteen 2012 vastauskato pieneni 1,7 prosenttiyksikköä. Se on yhä 4 prosenttiyksikköä korkeampi kuin vuonna 2010. Ositteittain tarkasteltuna kato pieneni kaikissa muissa paitsi yrittäjien, pienituloisten palkansaajien ja maanviljelijöiden ositteissa. Kato on keskimääräistä korkeampaa pienituloisimmilla tuloryhmillä maanviljelijöitä lukuun ottamatta.
On huomattava, että vuodesta 2003 lähtien käytetty kotitalouksien luokittelu ositteisiin pohjautuu kohdehenkilön kotitalouteen eikä kohdehenkilöön, ja hankalasti luokiteltaviin kolmeen viimeiseen ryhmään (muut, ei verotietuetta) on jäänyt selkeästi vähemmän havaintoja kuin aikaisempina vuosina. Tästä syystä vastauskadon vaihtelu näkyy voimakkaammin näissä muutenkin heterogeenisissä ryhmissä.
Vastauskadon (yksikkökato) ohella tulosten laatuun vaikuttaa yksittäisiin haastattelukysymyksiin liittyvä osittaiskato (eräkato). Korkotulotiedoissa (lähdeverolain alaiset korkotulot) on huomattavampaa osittaiskatoa. Korkotulotietojen puuttumista korjataan nk. hot deck -imputointimenetelmällä.
Taulukko 3. Nettokato tulonjakotilaston I paneelissa vuosina 2003–2012
2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | |
Palkansaajat 1 | 20,0 | 24,5 | 25,2 | 31,0 | 27,7 | 32,2 | 35,3 | 32,7 | 38,6 | 40,1 |
Palkansaajat 2 | 19,0 | 21,1 | 22,4 | 24,1 | 23,9 | 26,8 | 31,4 | 27,2 | 35,3 | 28,9 |
Palkansaajat 3 | 17,9 | 18,8 | 22,6 | 22,4 | 23,8 | 26,8 | 27,3 | 26,9 | 28,6 | 29,0 |
Palkansaajat 4 | 22,2 | 22,3 | 25,1 | 25,1 | 23,1 | 30,3 | 28,4 | 23,5 | 32,8 | 27,1 |
Yrittäjät 1 | 22,5 | 22,8 | 27,0 | 25,9 | 26,2 | 28,5 | 30,7 | 31,2 | 34,1 | 35,8 |
Yrittäjät 2 | 22,0 | 22,2 | 27,8 | 24,4 | 28,4 | 30,1 | 26,8 | 31,0 | 28,9 | 30,2 |
Maanviljelijät 1 | 13,0 | 14,8 | 19,8 | 17,2 | 16,4 | 16,1 | 21,7 | 17,7 | 21,7 | 22,2 |
Maanviljelijät 2 | 8,7 | 11,0 | 15,5 | 11,9 | 15,0 | 13,9 | 13,3 | 15,8 | 23,5 | 16,1 |
Eläkeläiset 1 | 23,0 | 21,8 | 25,2 | 25,3 | 29,0 | 27,3 | 29,9 | 24,7 | 35,7 | 30,4 |
Eläkeläiset 2 | 22,3 | 19,0 | 21,8 | 20,4 | 16,7 | 20,6 | 19,7 | 21,4 | 24,0 | 25,6 |
Muut 1 | 34,4 | 29,9 | 38,0 | 41,4 | 39,4 | 41,4 | 45,6 | 38,3 | 49,8 | 48,3 |
Muut 2 | 29,1 | 29,4 | 39,3 | 26,5 | 27,1 | 28,0 | 32,0 | 31,8 | 33,8 | 34,6 |
Ei verotietuetta | 50,0 | 62,0 | 44,0 | 68,8 | 69,6 | 66,7 | 56,8 | 71,7 | 71,7 | 71,4 |
Yhteensä | 20,6 | 21,4 | 24,9 | 25,0 | 25,6 | 28,3 | 29,9 | 28,0 | 33,7 | 32,0 |
Tulonjakotilaston tuloslukuihin eli estimaatteihin sisältyy otannasta aiheutuvaa satunnaisvaihtelua. Tämän satunnaisvaihtelun suuruutta voidaan arvioida estimaatin keskivirheen avulla. Keskivirheen suuruuteen vaikuttavat otoskoko ja muuttujan arvojen vaihtelu otoksessa eli otosvarianssi. Ryhmissä, joissa otokseen on tullut vähän havaintoja, keskivirhe saattaa olla suuri ja tulokset ovat sen vuoksi epävarmoja.
Tilaston taulukoissa ei ole julkaistu tulotietoja, mikäli ryhmään on otoksessa tullut vähemmän kuin 30 kotitaloutta tai tulonsaajakohtaisissa taulukoissa on vähemmän kuin 30 tulonsaajaa. Desiiliryhmien ja tuloluokkien rakennetta kuvaavissa taulukoissa on lukumäärät merkitty sulkuihin, mikäli otoksessa on vähemmän kuin 10 kotitaloutta tai tulonsaajaa. Keskivirheen avulla voidaan tutkimuksen kullekin estimaatille laskea luottamusväli, jolla perusjoukon todellinen arvo on tietyllä luotettavuustasolla (taulukot 4–5).
Taulukko 4. Pienituloisuusasteen luottamusvälit ja keskivirhe 1987–2012
Vuosi | Pienituloisuusaste % | Alaraja | Yläraja | Keskivirhe |
1987 | 9,6 | 9,0 | 10,2 | 0,31 |
1988 | 10,0 | 9,4 | 10,6 | 0,29 |
1989 | 10,9 | 10,3 | 11,4 | 0,28 |
1990 | 10,5 | 10,0 | 11,0 | 0,27 |
1991 | 9,8 | 9,3 | 10,3 | 0,27 |
1992 | 8,8 | 8,3 | 9,4 | 0,28 |
1993 | 7,2 | 6,7 | 7,8 | 0,30 |
1994 | 7,4 | 6,8 | 8,0 | 0,30 |
1995 | 7,6 | 7,0 | 8,3 | 0,31 |
1996 | 8,5 | 7,8 | 9,2 | 0,35 |
1997 | 8,5 | 7,8 | 9,1 | 0,34 |
1998 | 9,6 | 8,9 | 10,4 | 0,38 |
1999 | 9,5 | 8,8 | 10,2 | 0,37 |
2000 | 10,5 | 9,7 | 11,2 | 0,39 |
2001 | 11,6 | 10,8 | 12,4 | 0,41 |
2002 | 11,3 | 10,5 | 12,1 | 0,40 |
2003 | 11,1 | 10,4 | 11,9 | 0,37 |
2004 | 11,9 | 11,2 | 12,5 | 0,34 |
2005 | 12,7 | 11,9 | 13,4 | 0,37 |
2006 | 13,1 | 12,3 | 13,8 | 0,39 |
2007 | 13,8 | 13,0 | 14,6 | 0,40 |
2008 | 13,9 | 13,0 | 14,7 | 0,42 |
2009 | 13,2 | 12,4 | 14,0 | 0,40 |
2010 | 13,7 | 12,9 | 14,6 | 0,42 |
2011 | 13,2 | 12,5 | 14,0 | 0,39 |
2012 | 11,9 | 11,1 | 12,6 | 0,38 |
Taulukko 5. Menojen kattaminen tuloilla (%), luottamusvälit ja keskivirhe 2003–2012
Vuosi | Menojen kattaminen tuloilla % | Alaraja | Yläraja | Keskivirhe | |
2003 | suurin vaikeuksin | 3,2 | 2,8 | 3,7 | 0,24 |
vaikeuksin | 6,2 | 5,6 | 6,8 | 0,31 | |
pienin vaikeuksin | 21,4 | 20,4 | 22,4 | 0,53 | |
melko helposti | 37,5 | 36,3 | 38,7 | 0,61 | |
helposti | 19,6 | 18,7 | 20,5 | 0,47 | |
hyvin helposti | 11,5 | 10,8 | 12,2 | 0,35 | |
2004 | suurin vaikeuksin | 3,0 | 2,6 | 3,5 | 0,21 |
vaikeuksin | 5,4 | 4,8 | 5,9 | 0,29 | |
pienin vaikeuksin | 20,6 | 19,6 | 21,6 | 0,51 | |
melko helposti | 38,4 | 37,2 | 39,5 | 0,60 | |
helposti | 20,5 | 19,6 | 21,4 | 0,46 | |
hyvin helposti | 11,5 | 10,8 | 12,2 | 0,36 | |
2005 | suurin vaikeuksin | 2,6 | 2,2 | 3,0 | 0,20 |
vaikeuksin | 5,4 | 4,7 | 6,1 | 0,35 | |
pienin vaikeuksin | 19,7 | 18,7 | 20,7 | 0,51 | |
melko helposti | 37,7 | 36,5 | 38,9 | 0,62 | |
helposti | 21,6 | 20,6 | 22,6 | 0,52 | |
hyvin helposti | 12,5 | 11,7 | 13,2 | 0,38 | |
2006 | suurin vaikeuksin | 2,6 | 2,2 | 3,0 | 0,21 |
vaikeuksin | 5,0 | 4,3 | 5,6 | 0,31 | |
pienin vaikeuksin | 18,1 | 17,1 | 19,1 | 0,49 | |
melko helposti | 35,2 | 34,1 | 36,4 | 0,61 | |
helposti | 25,5 | 24,5 | 26,6 | 0,54 | |
hyvin helposti | 13,2 | 12,4 | 13,9 | 0,39 | |
2007 | suurin vaikeuksin | 2,9 | 2,4 | 3,3 | 0,23 |
vaikeuksin | 5,2 | 4,6 | 5,8 | 0,30 | |
pienin vaikeuksin | 19,6 | 18,5 | 20,6 | 0,53 | |
melko helposti | 37,1 | 35,9 | 38,3 | 0,61 | |
helposti | 21,9 | 20,9 | 22,8 | 0,50 | |
hyvin helposti | 12,8 | 12,1 | 13,6 | 0,39 | |
2008 | suurin vaikeuksin | 2,3 | 1,9 | 2,7 | 0,21 |
vaikeuksin | 4,5 | 3,9 | 5,1 | 0,29 | |
pienin vaikeuksin | 17,7 | 16,7 | 18,7 | 0,51 | |
melko helposti | 34,5 | 33,4 | 35,7 | 0,60 | |
helposti | 25,8 | 24,7 | 26,8 | 0,53 | |
hyvin helposti | 14,6 | 13,8 | 15,4 | 0,40 | |
2009 | suurin vaikeuksin | 2,3 | 2,0 | 2,7 | 0,20 |
vaikeuksin | 4,5 | 3,9 | 5,0 | 0,28 | |
pienin vaikeuksin | 16,8 | 15,8 | 17,7 | 0,49 | |
melko helposti | 34,8 | 33,6 | 36,0 | 0,60 | |
helposti | 26,2 | 25,2 | 27,3 | 0,54 | |
hyvin helposti | 14,8 | 14,0 | 15,6 | 0,41 | |
2010 | suurin vaikeuksin | 2,5 | 2,1 | 3,0 | 0,21 |
vaikeuksin | 4,8 | 4,2 | 5,3 | 0,29 | |
pienin vaikeuksin | 17,2 | 16,2 | 18,2 | 0,50 | |
melko helposti | 35,3 | 34,1 | 36,6 | 0,62 | |
helposti | 25,3 | 24,2 | 26,3 | 0,55 | |
hyvin helposti | 14,2 | 13,3 | 15,0 | 0,42 | |
2011 | suurin vaikeuksin | 2,3 | 1,9 | 2,6 | 0,18 |
vaikeuksin | 4,8 | 4,2 | 5,3 | 0,29 | |
pienin vaikeuksin | 15,9 | 15,0 | 16,8 | 0,46 | |
melko helposti | 33,1 | 31,9 | 34,2 | 0,59 | |
helposti | 26,7 | 25,7 | 27,8 | 0,53 | |
hyvin helposti | 16,8 | 15,9 | 17,7 | 0,45 | |
2012 | suurin vaikeuksin | 2,2 | 1,8 | 2,5 | 0,18 |
vaikeuksin | 4,7 | 4,2 | 5,2 | 0,26 | |
pienin vaikeuksin | 16,9 | 16,0 | 17,8 | 0,48 | |
melko helposti | 34,3 | 33,2 | 35,4 | 0,56 | |
helposti | 26,1 | 25,1 | 27,1 | 0,51 | |
hyvin helposti | 15,4 | 14,7 | 16,2 | 0,38 |
Tulosten laatuun vaikuttavat kadon ja satunnaisvaihtelun lisäksi peittovirheet (kehikkoperusjoukko poikkeaa kohdeperusjoukosta) ja mittausvirheet (tulosmuuttujan mitattu arvo poikkeaa sen oikeasta arvosta). Osa näistä virhelähteistä voi tuottaa systemaattisia virheitä. Systemaattisia virheitä voidaan arvioida vertaamalla estimaatteja rekistereistä saataviin, koko väestöä koskeviin tietoihin sekä muiden tilastojen vastaaviin tietoihin. Vertailuja tehdään vuosittain ja niitä voi tiedustella Tilastokeskuksesta.
4. Julkaistujen tietojen ajantasaisuus ja oikea-aikaisuus
Tulonjakotilastoa tehdään vuosittain. Lopulliset tiedot tilastosta julkaistaan noin puolitoista vuotta tilastovuoden päättymisen jälkeen. Tulo- ja kotitaloustiedot kuvaavat koko vuotta. Subjektiivista toimeentuloa kuvaavat tiedot ovat haastatteluajankohdalta, perusjoukkoa kuvaavina estimaatteina ne viittaavat vuoden loppuun.
5. Tietojen saatavuus ja läpinäkyvyys
Tulonjakotilaston ennakolliset ja lopulliset tiedot julkaistaan Tilastokeskuksen internet-sivuilla SVT:n Tulot ja kulutus -sarjassa sähköisinä julkistuksina ja katsauksina, pdf-muodossa sekä StatFin-tietokantataulukoina. Tiedot löytyvät osoitteesta www.tilastokeskus.fi\tulonjakotilasto.
Mikäli on tarpeen saada verkkosivuilla julkaistuja tietoja tarkempia tilastoja, niitä voi tilata maksullisena toimeksiantona tilaston tekijöiltä sähköpostitse osoitteella toimeentulo.tilastokeskus@tilastokeskus.fi tai puhelimitse.
Tilastosta on saatavissa tutkimuskäyttöön suunniteltuja palveluaineistoja. Aineistot ovat maksullisia ja edellyttävät käyttöluvan hakemista. Tulonjakotilaston tietokanta tarjoaa hyvät mahdollisuudet erilaisten selvitysten ja tutkimusten tekoon.
6. Tilastojen vertailukelpoisuus
TulokäsiteTulonjakotilaston tulokäsitteenä on EU:n tulo ja elinolotilaston (EU-SILC) mukainen käytettävissä olevat rahatulot. Tulokäsite on otettu käyttöön vuonna 2011, ja käsitteen mukaiset käytettävissä olevat rahatulot on päivitetty takautuvasti tilaston aikasarjatietoihin vuodesta 1987 lähtien. Tulonjakotilastoinnissa aiemmin ensisijaisena tulokäsitteenä käytetty laajempi, laskennalliset tuloerät sisältävä käytettävissä olevien tulojen käsite on säilytetty edelleen tilastoinnissa. Käytettävissä olevat tulot ovat saatavissa perusaineistosta vertailukelpoisesti tilastointi- ja tutkimuskäyttöön, samoin tulokäsitteen näkökulmasta raportoidaan osassa tulonjakotilaston julkaisuja.
Kunakin tilastovuonna julkaisussa esitettävissä aikasarjoissa ja tietokantataulukoissa on huomioitu tulonjakotilaston tulotiedoissa tilastovuonna tapahtuneet muutokset. Julkaistut tiedot pohjautuvat tulonjakotilaston päivitettyihin aikasarja-aineistoihin. Tulonjakotilaston aikasarjan vertailukelpoisuus on hyvä vuosille 1993–2012, ja päätuloerien kohdalla kohtuullisen hyvä vuodesta 1993 taaksepäin varhempiin tilastovuosiin. Tulotiedoissa ei ollut muutoksia tilastovuonna 2012.
Tulotiedoissa on tapahtunut aiempina vuosina seuraavia muutoksia, joilla on vaikutusta tietojen vertailukelpoisuuteen. Nämä ovat seuraavat:
-
Kotitalouksien käytettävissä olevat rahatulot eroaa Tulonjakotilastossa aikaisemmin olleesta käytettävissä olevien rahatulojen käsitteestä siten, että tietoon ei lueta veronalaisia luovutusvoittoja. Tulokäsitteisiin tehtyjä vähäisempiä tarkennuksia kuvataan laaturaportissa lopullisten vuoden 2011 tietojen julkistuksen yhteydessä.
-
Laskennallinen asuntotulo omistusasunnosta tuotetaan edelleen erillisenä tulokomponenttina ja se luetaan edelleen kotitalouden käytettävissä oleviin tuloihin (mutta ei rahatuloihin). Vuonna 2006 tilastossa uudistettiin asuntotulon laskentatapaa ottamalla huomioon toisaalta yhtenäiset käytännöt muiden Tilastokeskuksen tilastojen (erityisesti kulutustutkimus ja kansantalouden tilinpito) kanssa ja toisaalta EU:n tulo ja elinolotilastoa (EU-SILC) koskevan asetuksen vaatimukset. Merkittävimmät muutokset liittyvät otoskotitalouksille ositemenetelmällä laskettujen bruttovuokrien ositteiden tarkentumiseen ja omistusasuntojen poistojen käsittelyyn. Ositteissa tilastollisen kuntaryhmityksen mukainen bruttovuokra on korvattu kunnittaisella ja suurimmissa kunnissa osa-alueittaisella tiedolla. Ositekohtaiset bruttovuokra-arvot perustuvat edelleen Tilastokeskuksen vuokratilaston vapaarahoitteisten asuntojen vanhojen ja uusien vuokrasuhteiden keskimääräisiin vuokriin, mutta havaintomääriltään pienten ositteiden vuokra-arvoja on korjattu vanhojen asunto-osakeyhtiömuotoisten asuntojen myyntihinnoilla. Asuntotulosta ei enää omakotiasujilla vähennetä poistoja. (Ks. Tulonjakotilasto, käsitteet ja määritelmät, asuntotulo eli laskennallinen nettovuokra). Uudistetulla menetelmällä laskettu asuntotulo on viety takautuvasti aikasarjatietoihin vuodesta 1993 lähtien, joten tulokäsitteet ovat tältä osin vertailukelpoisia kun tietolähteenä käytetään tulonjakotilaston aikasarja-aineistoa.
-
Kotitalouksien välisiin saatuihin tulonsiirtoihin ei vuoden 2006 tulonjakotilastosta lähtien ole laskettu enää kotitalouden saamia raha- tai muita lahjoja. Syynä on yhtenäisyys EU:n tulo- ja elinolotilaston (EU-SILC) tulokäsitteen kanssa. Uusi laskentatapa vähentää kotitalouksien keskimääräisiä käytettävissä olevia tuloja noin 150 euroa kotitaloutta kohti.
-
Vuonna 2006 siirryttiin metsätulojen verotuksessa kokonaan myyntituloihin pohjautuvaan verotukseen. Tämän vuoksi metsätulojen käsittely on muuttunut myös tulonjakotilastossa. Metsätalouden tulot perustuvat nyt kokonaan verotietoihin puunmyyntituloista eikä täydentäviä tietoja enää kysytä haastattelussa. Metsätalouden kustannukset arvioidaan prosenttiosuutena metsän myyntituloista, kun ne aiemmin laskettiin haastattelutietoihin perustuvalla regressiomallilla.
-
Tulonjakotilaston tulokäsitteiden vertailtavuutta vaikeuttaa myös vuoden 2005 osinkoverouudistus, jossa luovuttiin yhtiöveron hyvityksestä. Ennen verouudistusta yhtiöveron hyvitys luettiin tuloksi osinko-, tuotannontekijä- ja bruttotuloihin. Koska yhtiöveron hyvitys sisältyi myös maksettuihin tulonsiirtoihin, verouudistuksella ei kuitenkaan ole vaikutusta käytettävissä olevan tulon vertailtavuuteen. Tulonjakotilaston aikasarjatiedostoihin verouudistuksesta johtuvat muutokset on korjattu vuosille 1993–2004.
Tulonjakotilastossa vuodesta 2003 alkaen (11.7.2003 voimaan tullut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus) käytössä ollutta suuralueluokitusta (NUTS 2) on uudistettu vuonna 2012 (Komission asetus 31/2011). Uudistuksella on rakenteellisia vaikutuksia NUTS 2 -aluejakoon.
Tulonjakotilastossa on vuodesta 2011 lähtien käytetty uutta ammattiluokitusta (Ammattiluokitus 2010). Se pohjautuu kansainvälisen ammattiluokituksen ISC0-08-luokituksen uudistukseen. Ammattiluokitusta käytetään apuna sosioekonomisen aseman luokituksessa. Uudistuksen vaikutus tulonjakotilastossa julkaistuihin sosioekonomisen aseman mukaisiin aikasarjatietoihin ei ole merkitsevä.
7. Selkeys ja eheys/yhtenäisyys
Hallinnollisista rekistereistä koottu tulonjaon kokonaistilasto kuvaa rekisterikotitalouksien (asuntokuntien) vuosituloja ja niiden jakautumista erityisesti aluenäkökulmasta. Tilastoyksikkönä käytetty asuntokunta (ns. rekisterikotitalous) poikkeaa hieman tulonjakotilaston kotitalouskäsitteestä. Koska tulonjaon kokonaistilaston tulokäsite perustuu vain rekisteritietoihin, se ei sisällä laskennallisia tuloeriä eikä eräitä tuloja, joista saadaan tietoa vain haastattelemalla (mm. asuntotulo, lähdeveron alaiset korkotulot ja kotitalouksien väliset tulonsiirrot). Tulonjaon kokonaistilaston käsitteet esimerkiksi tulojen osalta eivät täysin täytä kansainvälisiä suosituksia. Tilastojen tiedot saattavat erota myös otanta- ja tuotantomenetelmistä johtuvista syistä.
Tulonjakotilaston ja kulutustutkimuksen välillä ei ole merkittäviä käsitteellisiä eroja. Molemmat noudattavat kansainvälisten suositusten mukaista käytettävissä olevan tulon määrittelyä. Kulutustutkimuksen tulokäsite perustuu pääasiassa rekisteritietoihin eikä sisällä eräitä tuloja, joista saadaan tietoa vain haastattelemalla. Tärkeimpiä tällaisia tuloeriä ovat lähdeveron alaiset korkotulot ja kotitalouksien väliset tulonsiirrot (mm. saatu elatusapu). Edellä mainittujen seikkojen lisäksi tilastojen tiedot saattavat erota otanta- ja tuotantomenetelmistä johtuvista syistä.
Verotustietoihin perustuvasta veronalaiset tulot -tilastosta saadaan tiedot luonnollisten henkilöiden veronalaisista tuloista, vähennyksistä ja veroista. Sen kuvaama ilmiöalue on suppeampi kuin tulonjakotilaston. Veronalaiset tulot -tilastosta ei saada kotitalouskohtaisia tietoja, vaan tilastoyksikkö on tulonsaaja tai aviopari. Sen ulkopuolelle jää myös osa kotitalouksien saamista yrittäjä- ja omaisuustuloista (mm. lähdeveron alaiset korkotulot) sekä tulonsiirroista (mm. osa kansaneläkkeistä sekä tapaturmavahinkoturvaan perustuvista etuuksista, sotilasvammalakiin perustuvat eläkkeet, asumistuet, toimeentulotuki sekä lapsilisät).
Tulonjakotilasto kuvaa kotitaloussektorin tuloja ja tulonsiirtoja ja on siten kansantalouden tilinpidon kotitaloussektorin tulo- ja tulonkäyttötilin laajennus. Verrattaessa tulonjakotilaston koko maan tulosummia kansantalouden tilinpidon tulo- ja tulonkäyttötilin eriin on otettava huomioon erot sektorin rajaamisessa, eräissä määritelmissä ja tilastojen laatimismenetelmässä. Erojen johdosta kansantalouden tilinpidon ja tulonjakotilaston luvut esimerkiksi kotitalouksien käytettävissä olevan tulon vuosimuutoksista saattavat erota tuntuvastikin toisistaan.
Tulonjakotilaston perusjoukon muodostavat yksityiset kotitaloudet. Kansantalouden tilinpidossa kotitaloussektoriin luetaan myös ns. laitostaloudet. Vuonna 2003 kansantalouden tilinpidon aikasarjoja tarkistettiin siten, että kotitaloussektoriin luetaan myös asunto-osakeyhtiöt siltä osin kuin kotitaloudet ovat asunto-osakkeiden omistajia (eli suurimmalta osin). Tulonjakotilaston ja kansantalouden tilinpidon väliset käsitteelliset erot on kuvattu täsmällisemmin tulonjakotilaston vuositilaston laatuselosteessa.
1) Canberra Group Handbook on Household Income Statistics. Second Edition 2011. United Nations, United Nations Economic Commission for Europe. Geneva 2011; Expert Group on Household Income Statistics, The Canberra Group: Final Report and Recommendations. Ottawa 2001.
2) Vuodesta 2003 lähtien ikäraja on ollut 16 vuotta aikaisemman 15 vuoden sijaan. Tähän päädyttiin sovitettaessa kansallisen tulonjakotilaston ja Euroopan yhteisön tilastoviraston Eurostatin EU:n tulo- ja elinolotilaston (EU-SILC) edellyttämiä toteuttamiskäytäntöjä.
3) Vuodesta 2003 lähtien ositteet on määritelty kohdehenkilön kotitalouden sosioekonomisen ryhmän ja tuloluokan mukaan, kun aiemmin luokittelu tehtiin kohdehenkilön mukaan. Ositeluokittelun muutos perustuu testeihin, joissa kotitalouteen perustuvan luokittelun todettiin olevan estimoinnin kannalta tehokkaamman kuin henkilöön perustuvan.
Lähde: Tulonjakotilasto 2012, ennakkotiedot, Tilastokeskus
Lisätietoja: Hannele Sauli 09 1734 3497, Kaisa-Mari Okkonen 09 1734 3408
Vastaava tilastojohtaja: Riitta Harala
Päivitetty 20.12.2013
Suomen virallinen tilasto (SVT):
Tulonjakotilasto [verkkojulkaisu].
ISSN=1795-8121. tuloerot (kansainvälinen vertailu) 2012,
Laatuseloste: tulonjakotilasto
. Helsinki: Tilastokeskus [viitattu: 17.8.2024].
Saantitapa: https://www.stat.fi/til/tjt/2012/01/tjt_2012_01_2013-12-20_laa_001_fi.html