Tilastokeskuksen perustehtävä on tuottaa toimivan demokratian ja talouden tarpeisiin luotettavaa ja puolueetonta tietoa. Tässä ajassa tuo tehtävä tuntuu entistäkin tärkeämmältä.
![](/tietotrendit/media/uploads/blogi2023/kotkavuori/loka/kotkavuori-georgius-istock483557337_artikkeli_1200x800.jpg)
Rehti tilastomies oli kreikkalaisen tragedian uhri ja sankari
”Viralliset tilastot ovat väline, jolla peilata yhteiskuntaa, mutta myös väline niille, jotka voivat manipuloida tätä peiliä”, kirjoittaa Reimund Mink teoksessaan Official Statistics – A Plaything of Politics? (Springer 2022).
Kirjassa on varoittavia esimerkkejä Neuvostoliitosta natsi-Saksaan tilastojen joutumisesta politiikan kaluksi. Mutta lähempääkin löytyy varoittavia tarinoita, joiden jälkikaiut kuuluvat yhä.
Andreas V. Georgiou oli työskennellyt yli 20 vuotta Kansainvälisen valuuttarahaston palveluksessa Washingtonissa, kun sai kutsun synnyinmaahansa vuonna 2010. Apupakettien varaan velkakriisissään romahtanut Kreikka pyysi johtamaan uutta tilastolaitosta.
Vanha laitos oli osallistunut maan tapaan, taloustilanteen kaunisteluun. Lukuja vääristelemällä – siinä kansainvälisiltä pankkiiriliikkeiltä apua saaden – Kreikka oli keplotellut itsensä mukaan euroon. Budjettivajeet ylittivät vuosittain roimasti yhteisvaluutan kriteerit. (Vaje kävi ensimmäisen kerran kolmen prosentin EMU-kriteerin alapuolella vuonna 2016.)
IMF:ssä Andreas V. Georgiou oli johtanut julkisen talouden tilastointiosastoa, kollegat neuvoivat jättämään kutsun sikseen. Georgiou päätti kuitenkin lähteä. Olihan Kreikka nyt päättänyt perustaa historiansa ensimmäisen itsenäisen tilastolaitoksen, Elstatin, joka olisi hallituksesta riippumaton ja raportoisi vain parlamentille.
IMF-kollegojen mukaan ”läpeensä rehellinen ja itsepäinen” tilastomies tarttui työhön. Georgiou raportoi vuoden 2009 budjettivajeeksi lopulta 15,4 prosenttia BKT:sta pääministerin aiemmin raportoiman 3,7 prosentin sijaan.
Siitä alkoi ”helvetinmoinen kyyti”, Reimund Mink toteaa. (Mink on tilastomies Euroopan Keskuspankista ja kirja enimmäkseen kuivakkaa luettavaa.)
Georgiousta tehtiin pian Kreikassa syypää maan kurimukseen, ja vihollisia oli oikealla ja vasemmalla. Häntä syytettiin saksalaisten, EU:n ja IMF:n kätyriksi. Yhteistyö ei sujunut kollegojen kanssa, jotka vanhoina aikoina olivat luovalla kirjanpidolla tuottaneet hallituksen tarkoituksiin sopivia lukuja. Tilastolaitoksen johtokunta vaati äänestystä uusista talousluvuista.
”Numeroista ei äänestetä. Ne ovat joko oikeita tai vääriä,” Georgiou vastasi.
Mutta syytettyjen penkille ei haastettu niitä, jotka petkuttivat sekä muita EU-kansalaisia että kreikkalaisia manipuloiduilla tilastoluvuilla. Syntipukki tehtiin viimeinkin totta puhuneesta viestintuojasta. Tilanteen kummasteleminen toi Georgioulle kunnianloukkaussyytteen ja 10 000 euron sakot.
Katulyhtyyn hirttämisvaatimuksiakin tuli, mutta Georgiou sentään selvisi vain vuosia jatkuneilla oikeusjutuilla. Vanhan tilastolaitoksen kollegojen todistuksen pohjalta syyttäjä vaati elinkautistakin ”Berliinin sätkynukelle”.
Tämän ”tragikomedian” myötä Georgiou oppi, että tilastojen teko ei Kreikassa ole datan käsittelyä vaan ”taistelulaji”, kuten hän totesi Financial Times -lehdelle.
Vuonna 2015 Andreas V. Georgiou painostettiin eroamaan viiden vuoden kauden jälkeen. Hän palasi Yhdysvaltoihin, jossa on luennoinut tilastojen etiikasta. Hän kertoo opiskelijoille Stalinin teloituttamasta tilastoijasta; väestölaskennan tulokset kertoivat väen vähenemisestä diktaattorin kaavaileman kasvun sijaan. Georgiou ei ollut kuullut tarinaa ennen kuin otti vastaan paikan tilastolaitoksessa.
”En tiennyt, kuinka vaarallinen homma voi olla”.
Totuuden kertominen voi olla, oli se sitten tilastollisessa muodossa tai jossakin muussa. Tänään, Euroopan tilastopäivänä, on paikallaan kunnioittaa myös tämän rintaman sankareita.
Kirjoittaja on Tieto&trendit-sivuston toimittaja. Kiitokset kirjan vinkkaamisesta eläköityneelle kollegalleni Petteri Baerille, joka on kirjassa myös esillä Kazakstanin 2009 väestölaskentaa käsittelevässä osiossa. YK:n Euroopan komission UNECEn edustajana Petteri raportoi Kazakstanin tilastojärjestelmän tilasta ja oikeudenkäynnistä maan tilastolaitosta uudistanutta pääjohtaja Anar Meshimbayevaa vastaan.
Lue samasta aiheesta:
Tilastot ovat luotettavia kuvauksia yhteiskunnan ilmiöistä mutta myös rajaavat ja muokkaavat käsityksiämme maailmasta ja ihmisistä. Numerot paitsi paljastavat myös kätkevät asioita, siksi tilastojen luku- ja käyttötaito on tärkeä kansalaistaito.
Meneillään olevan verkkouudistuksemme tavoitteena on tarjota tilastoja nykyaikaisemmassa ja helpommin löydettävässä muodossa erilaisille tilastonkäyttäjille. Tilastojen julkistamisen johtotähtenä on: data ensin. Teksti rakentaa tilastoille merkityksen. Jotta kaikki pääsevät yhtä vaivattomasti tilastojen äärelle, tulee kaikessa tilastokirjoittamisessa käyttää selkeää ja ymmärrettävää kieltä.
Suomen tilastojärjestelmä ylsi ykkössijalle 186 valtiota kattaneessa vertailussa. Tilastokeskuksen pääjohtaja löytää kolme perustetta Suomen menestykselle Maailmanpankin arviossa.
Reilun vuoden toiminut nopeaa analyysia tuottava yksikkö haastaa Tilastokeskusta hyvällä tavalla.
Kesälomani lopulla seurasin sivusilmällä lukiolaisnuoren pakkausruljanssia. Edessä oli vaihto-oppilasvuosi ja lähtöön muutama päivä. Mahtuisiko matkaan myös taskullinen tietoa Suomesta?
Talouden keskeiset mittarit näyttävät isoja ja ristiriitaisiltakin vaikuttavia muutoksia. Tilastojen päälinja lienee oikea, mutta lukuihin voi laskennan tarkentuessa tulla revisioitakin, kun talouden rakenteessa on tapahtunut muutoksia. Tarkentumisten suuntaa ei pysty ennakoimaan, se vaihtelee eri vuosien välillä.
Uudessa saamelaiskäräjälakiesityksessa kielikriteeri laajenisi kolmannesta sukupolvesta neljänteen polveen. Kieli kuvaa yhteisöön kuulumista ja yhteyttä elävään saamelaiseen kulttuuriin, kirjoittaa Juho Keva saamelaisten kansallispäivän blogissaan.